For længe siden boede der en smuk prinsesse...
i et fjernt land kaldet... Indien.
EN LILLE PRINSESSE
Hun var gift med den flotte Prins Rama...
som af sin onde stedmoder var forvist til den fortryllede skov.
En dag så hun et såret rådyr og bad prinsen hjælpe det.
Rama tegnede en cirkel på jorden og sagde: Dette er en magisk cirkel...
og hvis du bliver inden for den, kan der ikke ske dig noget.
Om natten hørte prinsessen et frygteligt skrig.
Hun troede, det var Rama, der skreg, og løb ud for at hjælpe ham.
Snart mødte hun en gammel tigger.
Hun havde ingen penge at give, men kunne ikke modstå hans bøn.
Så snart han havde armbåndet...
blev han forvandlet til det ti-hoved udyr Ravanna.
Han bortfører hende til sit palads, hvor hun skal være hans brud.
- Har du mødt en rigtig prins, Maya? - Ja, Lakis far.
- Jeg troede, han var soldat? - Ja, og han var min prins...
- og jeg hans prinsesse. - Jeg mener rigtige prinsesser.
Alle kvinder er prinsesser. Det er vores ret.
Jeg kommer til at savne det.
Indien er det eneste sted i verden, der stimulerer fantasien.
Jeg ville ønske, vi kunne blive her altid.
Det ved jeg, min skat.
Men du forstår nok, at jeg må af sted, nu da England er i krig.
- Hvorfor skal jeg til Amerika? - Fordi det er mere sikkert.
Du skal gå på samme skole som din mor i en by, der hedder...?
New York.
Far... Maya sagde, at alle piger er prinsesser.
- Maya er meget klog. - Det er altså sandt?
Du kan være alt, bare du tror på det.
- Hvad tror du på? - At du er...
og altid vil være min lille prinsesse.
Jeg gav din mor denne, da vi blev gift. Nu skal du have den.
Hun var meget smuk.
Hvad elskede du højst ved hende?
Det er et svært spørgsmål.
Jeg elskede sådan som hendes øjne strålede, når hun lo. Ligesom dine.
Jeg elskede, når hun sang indiske folkesange for mig.
Men jeg tror, at jeg mere end noget andet...
elskede at danse med hende.
MISS MINCHINS PIGESKOLE GRUNDLAGT 1856
Goddag. De må være kaptajn Crewe.
Min søster kommer straks. Vi var ved at gøre værelset i stand.
- Dine møbler kom i morges. - Tak, frøken...?
Åh, undskyld. Amelia. Amelia Minchin.
Kaptajn Crewe!
Hvor dejligt at møde Dem.
Det må så være lille Sara. Sikke et yndigt barn.
- Jeg fortalte lige kaptajnen... - Tak, Amelia. Følg venligst med mig.
Undervisningen begynder præcis kl. 8. Vi har alle fag: Litteratur, matematik...
- og fransk og latin, selvfølgelig. - Sara taler flydende...
Frokost k. 13.30, og derefter går vi vores daglige spadseretur...
medmindre vejret er meget barskt.
Kl. 16 er der timer i etikette, hvor pigerne ærer at begå sig overalt.
Der er lektielæsning mellem 16.30 og 18.30 og derefter aftensmad.
Før sengetid er der højtlæsning, noget pigerne glæder sig meget til.
Søndag er hviledag med brevskrivning, og så går vi i kirke. Spørgsmål?
Kom så, lille ven.
- Je mange, tu mange... - Excusez-moi, Monsieur Dufarge.
Piger, skal hilse på vores nye elev, miss Sara Crewe.
Goddag, Sara.
Du må fortælle om dit liv i Indien. Hun bliver nok den mest populære elev.
Der er visse regler, der må præciseres.
Den første er ordensreglementet, som kræver, at værelserne holdes rene.
Reglerne håndhæves strengt, men resultaterne er også derefter.
Vi har ry for at uddanne de mest velopdragne...
- og charmerende unge damer. - Det tvivler jeg ikke på.
Men smykker og den slags pynt tillader vi ikke her.
Kan jeg ikke nøjes med at have den på i min fritid?
Jo, hvis du insisterer.
- Det gør jeg. - Hun får det hårdt her!
Det er glimrende.
- Det er vor største suite. - Tak for alt Deres besvær.
Sara skal føle sig hjemme, mens jeg er væk, uanset hvad det koster.
Naturligvis. Nu er det tid til at sige farve. Båden går snart.
Vi skriver til hinanden hver dag.
Hvad synes du om værelset? Jeg sikrede mig, det var det bedste.
Nu, hvor alle dine ting er her, er det næsten som om du var...
Jeg synes, jeg så noget på den stol derovre.
Hun er kommet helt fra Frankrig bare for at være hos dig.
Hun hedder Emily.
Dukker er de bedste venner.
Bare fordi de ikke kan tale, betyder det ikke, at de ikke lytter.
Vidste du, at de bliver levende, når de er alene i værelset?
Lige før man kommer ind, skynder de sig tilbage til deres pladser.
Hvorfor bliver de ikke levende, når man er der og kan se det?
Fordi det er trylleri.
Kun hvis man tror på trylleriet, bliver det virkeligt.
Hvis du bliver bange, eller savner mig, så fortæl Emily det.
Uanset hvor jeg er, vil Emily sende mig besked...
og så vil jeg sende én tilbage...
så når du giver hende et knus, så får du et knus fra mig.
Det skal nok gå, far. Jeg skal nok klare mig.
Hvad laver du?
- Prøver du at lære mig udenad? - Jeg kan dig allerede udenad.
Farvel, Prinsesse.
Hvad var al den støj i nat? Der var én, der græd i timevis.
- Du skulle høre Josephine snorke! - Det gør jeg ikke.
Var det den nye pige?
Hun er ikke kommet ned endnu. Så alt hendes legetøj?
- Jeg vil have hendes hårbånd. - Hendes far dyrker vist kiks.
De må være meget rige. Alle spiser jo kiks.
Hendes far er engelsk. Han kender kongen og dronningen.
Han blev smidt ud af Indien, fordi folk døde af hans giftige kiks.
- Giftige kiks. - Giftige kiks?
- Min tante døde af giftige bønner. - Vi er da ligeglade med hende.
Ja, det er vi.
Men lige før man kommer ind, vender de lynhurtigt tilbage til deres plads,
Hold op, hvor er hun hurtig.
Mor!
Vi forsinker ikke morgenmaden på grund af én elev.
- Undskyld, men jeg... - Du er ikke det eneste barn her.
Bonjour, Monsieur Dufarge. Comment d'êtes-vous?
Åh ja, ja, godmorgen.
De husker nok vor nye elev.
Du skal have fransk i dag, Sara.
- Er det nødvendigt? - Det er det afgjort.
Sig straks undskyld til Monsieur.
- Det var ikke for at være uhøflig. - Nu!
Undskyld, Monsieur, men jeg taler allerede fransk.
Jeg har lært det af min far, som har boet i Paris som dreng.
Hun behøver ikke lære det, hun er næsten fransk. Lærte det af sin far.
- Jeg forstod det udmærket. - Vi prøvede at fortælle Dem det.
Hun kan hjælpe med undervisningen og måske hjælpe Dem med udtalen.
Er det mon pølser, jeg kan dufte?
- Tak. - Ingen samtale ved bordet, Sara.
Det er unaturligt.
Jeg siger det ikke igen!
- 7 x 5 er 35. - 7 x 6 er 42.
- 7 x 7 er 49. - 7 x 8 er... 58.
Nej, vent... 54? 55?
Eller 72? Måske 93? Eller 12?
Undskyld. Jeg øvede mig i mange timer i går.
Det har jeg svært ved at tro, og det vil din far også have.
Vil De ikke lade være med at sige det? Jeg lover at gøre mig umage.
- Vil du fortsætte, Lavinia? - 7 x 8 er 56.
7 x 9 er 63.
Kære far, Jeg savner dig meget,
Det går fint her, men jeg troede ikke der ville være så mange regler,
Det er der nok en grund til og jeg gør mit bedste,,,
men jeg er bange for at gøre noget forkert,
- Farvel, far. - Min søn!
Jeg håber, det vil varme dit hjerte og lokke smilet frem at læse dette,
Jeg er så stolt af dig og tænker hele tiden på dig,,,
og jeg vil altid elske dig, Din Sara,
Du må ikke hidse dig sådan op, Lottie. Vil du ikke nok holde op?
Hold op med at skrige. Hvad med en småkage? Ja, jeg henter en småkage.
Det er svært at læse, når du skaber dig sådan.
- Min mor skal komme. - Hun kommer snart.
Nej, hun vil ej. Hun er død, og jeg ser hende aldrig mere.
Jeg har heller ingen mor.
Har du ikke?
- Hvor er hun henne? - I Himlen sammen med min søster.
Men jeg fortæller hende alting, og jeg ved, hun kan høre mig.
- Hvordan det? - Det kan engle godt.
- Er din mor en engel? - Selvfølgelig. Og det er din også.
Med smukke silkevinger og en krone af små rosenknopper.
De bor alle sammen i et slot. Hvad tror du, det er lavet af?
Hundreder af solsikker, der skinner som guld.
Og når englene vil et sted hen, fløjter de bare sådan her:
Og så flyver en sky hen og henter dem ved slottets dør.
Så flyver engene rundt i himlen på skyen som et flyvende tæppe...
under månen og ind mellem stjernerne...
indtil de svæver lige over os.
Derfra kan de se, om vi har det godt.
Og nogle gange sender de os endda beskeder.
Dem kan du selvfølgelig ikke høre, når du sparker og skriger sådan.
Men de gentager dem altid, hvis vi nu ikke havde hørt dem.
Vent!
- Becky må ikke tale med os. - Hvorfor ikke?
Hun er tjenestepige, og så har hun mørk hud.
- Og hvad så? - Betyder det ikke noget?
- Undskyld, jeg ville ikke... - Kan jeg hjælpe Dem, miss?
- Jeg skulle bare skifte sko. - Nej, der er ikke noget.
Undskyld, men vi vil begge få problemer, hvis du bliver her.
Godt, piger. To og to!
Kære Becky, Jeg håber, vi stadig kan være venner,,, Sara,
Sir Edward så sorgen i hendes øjne, men familiens ære måtte bevares.
Adel forpligter.
Jeg beder dig, Charlotte, gift dig med Sir John, som han har ønsket.
Tak, Lavinia. Så er det din tur, Sara.
Charlotte vendte sig mod sin far og sagde: "Du har ret, Far".
Min barndoms fantasier og ønsker må ophøre.
Men jeg gør det ikke. Jeg vil kun gifte mig af kærlighed.
Med disse ord løb Charlotte ud. Der ventede Pierre, staldknægten...
som Charlotte hemmeligt tilbad.
Sammen flygtede de ud til kysten hvor de sejlede mod Tahiti.
På rejsen blev de angrebet af pirater...
og Charlotte og Pierre kastede sig i det oprørte hav.
De holdt hinandens hænder og svor hinanden evig kærlighed.
- Men så kom en fok havfruer... - Stop!
Hvad er det, du gør?
Jeg kunne ikke bære det, så jeg digtede en ny slutning.
Du digtede det?
Gør De aldrig det? Tror på noget, som man gerne vil have, er sandt?
Det er sikkert let for én, som har alt, men fra nu af...
er der ingen fantasihistorier på noget tidspunkt her på skoen.
- Er det forstået? - Ja, miss Minchin.
Og så går ae i seng øjeblikkeligt.
Jeg har aldrig hørt sådan en historie før.
- Du kender sikkert mange? - Stille, deroppe.
Der må gøres noget ved den samtale-regel.
Når hun er gået i seng, kommer vi ind til dig, så kan du fortælle.
- Ja, vil du ikke nok, Sara? - Hvis det kun er jer tre.
Kom nu, skynd jer.
Den onde Ravanna låste prinsessen inde i slotstårnet.
Der sad hun i mange uger og stirrede ud af vinduet...
og savnede prins Rama.
Bonjour, Papa. Je suis tres contente de vous voire.
Perfekt. Du ligner Emily på en prik.
Min far kan ikke lide dukker. Han kan heller ikke lide at være her...
- han hører ikke til her. - Hvorfor skal du så gå her?
Han vil have, jeg skal høre til.
Min lille pige talte fransk! Hun taler virkelig fransk!
Din mor og jeg er stolte af dig.
Jeg fangede dig.
Far!
- Randolph? - John?
Rama nærmer sig tornepaladset uvidende om, at Ravana venter ham.
Nu er det nok. Uanset hvad du siger om hendes historier...
må det være mere underholdende end at se dit hår blive børstet.
Hvis nogen af jer andre føler trang til det, så gå endelig.
Men den onde Ravanna var endnu ikke færdig. Han tog en bue...
Ikke til én men til ti pile, alle fyldt med en dødbringende gift.
Pilene susede gennem luften med retning lige mod Rama.
Pilene ramte jorden og giften vældede frem.
Store skyer af tyk, gullig røg.
- Jeg vil have et stort stykke. - Hold mund, Lottie.
Prinsesse Sara vil dele retfærdigt mellem os alle, ikke, prinsesse?
- Det har jeg fortalt, at du var. - Ikke kun mig, men alle piger.
Selv storsnudede, spytslikkende tyranner som dig, Lavinia.
Her, Lavinia, du får et stort stykke.
- Miss Minchin? - Ja, hvad kan jeg gøre for Dem?
Mit navn er Barrow. Jeg er kaptajn Crewes advokat.
Vær venlig at komme indenfor.
- Vi fejrer netop Saras fødselsdag. - Kan vi tale sammen i enrum?
Naturligvis. Kom med denne vej.
Sara er alles yndling.
Vi har arbejdet hårdt for at dette skulle være en god dag for hende.
Jeg er bange for, at denne måneds check bliver ret stor.
- Der bliver ikke nogen check. - Hvadbehager?
Festen er forbi. Bedes ae gå op på jeres værelser øjeblikkeligt.
- Men miss Minchin...? - Du bliver her, Sara.
Jeg har noget at fortælle dig. Af sted!
Gå op og find Sara en sort kjole. Eller lån en, hvis hun ikke har én.
- Jamen... - Gør, som jeg siger.
Hvad skal jeg bruge en sort kjole til, miss Minchin?
Jeg er bange for, jeg har dårlige nyheder.
Din far er...
Din far...
Man har opdaget, at din far er død.
Han blev dræbt under kampene for nogle uger siden.
Det gør mig ondt, men sådan er det...
og der er intet, vi kan gøre, for at ændre det.
Ydermere har regeringen overtaget hans firma og formue...
såedes at du ikke ejer en krone.
Det er en vanskelig situation for mig, da du ikke har nogen familie.
Hvad kigger du på? Forstår du ikke, hvad jeg siger?
Du er alene i verden.
Medmindre jeg beholder dig her af barmhjertighed.
På grund af dine udgifter tilhører alt, du ejer, nu mig.
Møblerne og alt det andet. Men det kan næppe dække mine tab.
Du må tjene til kost og logi.
Du flytter op på loftet til Becky og kan arbejde som tjenestepige.
Hvis du ikke lever op til kravene, eller er ulydig, bliver du smidt ud.
Og gaden er ikke noget rart sted for tiggere.
Meld dig hos Mabel i køkkenet præcis kl. 5.00.
Jeg kunne få dig arresteret for at beholde denne.
Du er heldig, at du får lov at beholde dukken. Behold bogen.
Men hvis noget lignende sker igen, kontakter jeg myndighederne.
Du er ikke længere prinsesse, Sara Crewe. Husk det.
Far...
Åh, far...
Far!
- Hvad er der sket, Sara? - Du serverer uden at tale, Sara.
Sara arbejder her som tjenestepige. Må ikke kommunikere med hende.
- Er det forstået? - Ja, miss Minchin.
Slip den!
Gode Gud! Det kan ikke være sandt.
Det er min søn, John. Nej, ikke John.
Det er John, Ram Dass. Hjælp mig.
Jeg troede, du sov.
Jeg fik aldrig givet dig din fødselsdagsgave.
Det er der, hvor du boede. Det blå er foden.
Og her er bjergene, som du taler så meget om.
Tak, Becky. Den er smuk.
Hvorfor fortæller du aldrig historier mere?
Det var bare historier. De betød ikke noget.
De betød alle noget for mig.
Nogle dage troede jeg, jeg skulle dø, indtil jeg hørte om trylleriet.
Der er ikke noget trylleri, Becky.
Far, kan du høre mig?
Jeg er så bange.
Er du stadig prinsesse, Sara?
Gå tilbage til rækken, ellers får vi begge ballade.
- Er du? - Lottie!
Godt, piger. Ind i rækken.
Rør den ikke! Det er til mr. Randolph inde ved siden af.
Stakkels mand. Hans søn er meldt savnet ovre i Europa.
John? Han er sådan en god dreng.
- Her, lille pige. - Du må ikke give penge væk.
Undskyld. Undskyld.
Der kan du se. Man slipper aldrig af med dem.
Hvad skulle det være?
Vil De købe en blomst? Vil De?
Vil De købe en blomst?
Giv hende en blomst. Vent!
Til prinsessen.
Hvad er der, lille mus? Er du også spærret inde?
Er det lige så koldt, der hvor du kommer fra?
Fortæl mig om det, Sara. Fortæl mig om Indien igen.
- Indien. - Fortæl om det.
Luften er så varm, man kan næsten smage den.
Den smager sikkert ligesom kokosnødder.
Det er mere ligesom krydderier. Karry og safran.
Hvad mere?
Tigrene sover under træerne og elefanterne køler sig af i søerne.
Den lune vind pusler i markerne, og ånder rider på den...
syngende, mens de ser ned på os, og stemmerne anes i bjergene.
Himlen har mange farver...
som en påfuglehale.
Sod overalt, din klodsmajor. Ud! Ud af mit hus.
Og tro ikke, du får penge denne uge. Utaknemmelige bæst.
Nej, du gør ej. Jeg sagde, jeg ikke ville se sod i dette hus.
Se nu min støvle. Den er jo møgbeskidt.
Ud! Ud! Og tag denne tåbelig ting med dig.
- Hvor er miss. Amelia? - Godmorgen, Francis. Det er tidligt.
Man må stå tidligt op, hvis man vil have udrettet noget.
Hvor sandt. Og sikke meget, du udretter, Francis.
Hvor har du været? Jeg har frosset i timevis. Skynd dig at tænde op.
Og rør ikke noget med dine snavsede hænder.
Det er mit værelse nu, og du skal ikke grise det til.
Puha, sikke en frygtelig stank. Hvornår har du sidst taget bad?
Hvad er det, du gør?
Jeg tror ikke på det.
Hold så op. Lad være!
- Hvad var det, du gjorde? - Bare en lille indisk forbandelse.
Forbandelse? Ha! Hvilken slags forbandelse?
Det får du at se. Men pas på med hårbørstningen!
Jeg har gemt det til dig. Tag det nu.
- Bor du her? - Det er farligt for dig at være her.
Hvorfor kan du ikke lide mig mere? Har jeg gjort noget?
Nej, overhovedet ikke. Jeg troede ikke, du ville være ven med mig...
- nu da tingene har ændret sig. - Du kan sikkert let undvære mig...
men jeg kan ikke undvære dig.
Jeg skulle have vidst, at du ikke var som de andre.
- Hvad var det? - Ét bank betyder: Jeg er her.
To bank betyder: Alt er i orden.
Tre bank betyder: Kysten er klar. Dæmonen Minchinweed sover.
- Ih, hvor lyder det spændende. - Se, Becky, vi har en gæst.
Dav, Becky. Jeg savner dine historier, Sara.
Vil du ikke fortælle, hvad der skete Rama og prinsessen?
Røgen fra Ravannas pile spredte sig endelig.
- Rama lå livløs på jorden. - Åh nej!
Men så skete der noget fantastisk.
Gazellen lagde sig ved siden af Rama og gav ham sit eget liv.
Han lider af hukommelsestab. En af de sjældnere følger af giftgas.
Hans øjne vil heles med tiden. Men hukommelsen er mere usikker.
Det er ikke min søn.
Det gør mig ondt, mr. Randolph.
Han blev fundet i choktilstand uden tøj eller identifikation.
Da Deres søn var den eneste, man ikke havde registreret...
antog vi, at det var John. Det gør mig ondt.
Ae disse håb. Du må regne mig for en tåbe.
- Ønsker de visdom, sahib? - Det ved jeg ikke.
En vis mand ville slet ikke være kommet.
Men hvis han var, havde han set nærmere på soldatens ansigt.
- Hvad ville han have set? - Smerte, sahib.
- Han har brug for pleje. - Det er ikke mit ansvar.
En vis mand ville huske, at han var i Johns regiment.
Hvis hans hukommelse kommer tilbage, ved han måske, hvad der skete John.
Måske får sahib at vide, at John er på et engelsk hospital...
og håber, at en vis mand tager ham med hjem... væk fra smerten.
Hvis blikkenslageren kommer, så vis ham, hvad der er gat.
Og lad være at sludre med ham. Han er på timebetaling.
- Og ret latinprøverne imens. - Ja, søster.
- Goddag, miss Minchin. - Farvel, miss Minchin.
Nu!
Åh nej, Lottie, ikke igen.
Ikke igen.
Lad os finde medaljonen.
Det skal nok gå, Lottie.
Jeg tror, Lottie er besat.
Jeg har den!
- Få det barn til at holde op. - Det skal jeg nok.
Jeg... jeg... jeg...
Hvad er der dog?
Jeg syntes, jeg så en mus.
Goddag.
Det barn er gået i pagt med Satan for at ødelægge mig.
Jeg er ikke skabt til dette job. Jeg har ingen tålmodighed med børn...
og undervisning. Jeg bryder mig ikke om det.
- Men du kan da lide Francis, ikke? - Selvfølgelig ikke. Hvor vover du?
- Jeg tror, han også kan ide dig. - Tror du virkelig?
l skulle løbe væk sammen og blive gift. Det vie være så romantisk.
Hvilken ejendommelig ting at sige. Jeg... jeg...
- Min søster ville blive rasende. - Men så vie være langt væk.
l et eksotisk paradis med den flotte unge mælkemand.
Nå, jeg skal på markedet.
Du klarer dig fint, unge mand. Du er næsten hjemme.
Stol på mine øjne, sahib.
- Hvad sker der? - Det er en overraskelse.
- Hvad laver l her? - Vi har noget til dig.
Prinsesse Sara, vi vil gerne over... række noget, vi har reddet.
- På en farlig ekspedition. - Vort eget korstog.
- Hvor vi alle satte livet på spil. - Og også mit.
Jeg er helt stum.
l er de bedste venner, man kunne ønske sig.
Tag det roligt. Det er bare min lille abe-ven, Hanuman.
- Hvor er han kommet fra? - Huset ved siden af. Kom og se.
- Hanuman kommer tit og besøger mig. - Kan du virkelig tale med ham?
His pænt på ae mine venner.
Efter at Rama kom til live...
styrtede han hen til paladset for at redde Sita.
Men pludselig dukkede Ravanna op.
Vi må hellere gemme resten til en anden gang.
Hvad sker der her?
Det er ikke deres skyld. Jeg inviterede dem.
Gå nedenunder. Vi tales ved senere.
Du bliver låst inde i morgen uden mad, Becky.
Og du gør alt hendes arbejde ud over dit eget og uden mad.
Det er på tide, du lærer, at livet ikke handler om fantasi-lege.
Det er en ond verden, og vores pligt er at få det bedste ud af det.
Ikke at henfalde til nytteløse drømmerier, men at være arbejdsomme.
Forstår du mig?
- Ja, frøken. - Godt.
Men jeg tror ikke på det.
Du mener da ikke stadig, at du er prinsesse?
Gode Gud, se dig omkring, barn. Eller prøv at se dig i spejlet.
Jeg er en prinsesse. Det er alle piger.
Selvom de bor i loftskamre og er klædt i pjalter.
Selvom de hverken er kønne, smarte eller unge. De er prinsesser.
Alle sammen. Fortalte din far dig måske ladrig det?
Du bliver smidt på gaden, hvis jeg finder pigerne heroppe igen.
Hvordan skal vi klare en hel dag uden mad?
- Græd ikke, Becky. - Jeg er bange.
Jeg har ingen steder at tage hen, hvis Minchin smider mig ud.
Det passer ikke. Jeg er hos dig. Jeg tænker på dig som min søster.
- Gør du virkelig? - Lad os love hinanden noget:
- Altid at passe på hinanden. - Det lover jeg.
- Nå, hvad gør vi så med mad? - Vi må vel sulte.
Der er kun én ting at gøre: Vi må spise et festmåltid, inden vi sover...
- det vil klare os igennem dagen. - Hvilket festmåltid?
Se dig omkring. Kan du se bordet derovre?
Med en smuk dug og levende lys og fyldt med fade med dejlig mad.
Kom nu, hvilke retter er der?
- Jeg kan ikke se noget mad. - Prøv nu. Bare lad som om.
Kan du huske, hvad du sagde om trylleriet?
- Muffins? - Fint. Hvilken slags?
Alle slags, der findes. Og de er alle varme.
Fint!
Men vi er ikke klædt på til sådan et eegant måtid.
Jeg har en lang fløjlskåbe med pelskrave på. Hvad med dig?
Jeg elsker diamanter. Smykker og en kjole overbroderet med dem.
- Duft de pølser. - Jeg elsker pølser.
Gode Gud! Jeg synes, du er gået lidt for vidt.
Det var ikke mig.
Kom bare.
Det føles, som om jeg er blevet berørt af en engel.
- Lige hvad vi har bestilt. - Jeg er lidt bange for det her.
- Det er jeg også. Skal vi lade være? - Så bange er jeg heller ikke!
Tak for al din venlighed. Jeg er ked af at være til besvær.
Det betyder intet, sahib.
Det ord yder så bekendt.
- Men jeg ved ikke, hvad det betyder. - Det er ikke engelsk.
Det bruges, der hvor jeg kommer fra. l Indien.
- Indien... - Kender De Indien?
Nej. Alt er helt tåget.
- Måske finder jeg ud af det engang. - Det gør De helt sikkert, sahib.
Francis? Et øjeblik.
Åh, nej!
Hvor er den? Hvor er medaljonen? Kom med den!
- Hvor er alt dette kommet fra? - Det var her, da jeg vågnede.
Du har stjålet det, ligesom medaljonen, ikke?
- Nej! - Du er bare en lille, ussel tyv.
Det er mit ansvar at beskytte skoen fra sådan nogle som dig.
Pak dine ting. Politiet kommer snart efter dig.
Nej, miss Minchin. Jeg har ikke gjort det.
De hørte, hvad jeg sagde. Hun skal afhentes straks.
- De har fjernet bandagen. - Den gjorde ikke megen gavn.
- Jeg ser fint. - Kom ind og få en cognac.
De tror helt sikkert på dig.
Nej, Becky. Jeg må væk herfra.
Hvordan? Mit værelse er også låst.
Politiet er kommet.
Kom så drenge. Få nu lidt fart på.
Hurtigt. Hjælp mig med det bræt.
- Det er denne vej. - Ja, frue.
- Du falder ned. - Nej, jeg kan godt klare det.
Jeg lover at komme tilbage efter dig.
Hvad laver hun? Kom tilbage med det samme.
- Det lille udyr undslipper. - Vi prøver, miss.
Bliv ikke bare stående der. Gå derind og find hende.
Og tag hende her med med det samme.
Jeg hørte Dem kalde på nogen i drømme i nat.
Nogle gange føler jeg i drømme, at jeg mangler en del af mig selv.
Underligt at hjertet husker, hvad hjernen ikke kan.
Hun sprang som et dyr.
Hvem er det på dette tidspunkt?
- Luk os ind. - En af eleverne er flygtet herind.
- Hvad sker der? - En elev skjuler sig her i huset.
- Hvad for noget? - Led ovenpå.
- Åh nej, ikke nu. - Få fat i nogle stearinlys.
- Begynd med loftet. - Kom i gang. Hurtigt.
Hvem er det?
Hvad er der galt? Hvorfor græder du?
Fortæl mig det. Jeg gør dig ikke noget.
Hvad hedder du?
Sara.
Det er et smukt navn.
Far?
- Far?! - Hvad sagde du?
- Far, det er mig, Sara. - Kender du mig?
Kan du ikke huske mig? Du skal kende mig.
Det er Sara. Husker du Indien og Maya?
Husker du Ramayana og Emily? Medaljonen med mors billede?
- Kender De ham? - Fortæl dem det.
Barnet har ingen far. Fjern hende.
- Det gør mig så ondt. - Neeej!
Sara!
Far! Bliv hos mig altid.
Jeg elsker dig.
Nåda. Jeg kunne dårligt kende Dem. Godt, De har fået orden på tingene.
Jeg har fået min ejendom tilbage. Jeg kom for at sige farvel...
og for at takke Dem for alt, De har gjort for os.
Det er ikke mere, end De prøvede at gøre for min søn.
- Pas godt på Dem selv. - I lige måde.
De må glæde Dem til at komme hjem.
Jeg har en overraskelse til jer alle sammen.
Når I tænker på mig, så sig det til Emily. Hun lader mig det vide.
Når I giver hende et knus, er det mig, l knuser.
Så vi vil knuse hende hver dag.
- Farvel, Becky. - Farvel.
Ja, ja, jeg kommer nu.
Kom nu her. Jeg har ledt efter dig, Minchin.
- Tag den spand. - Hvornår får jeg min pause?
Mon der er sten i den?
Danish Subtitles Adapted by Tilrettelæggelse: GELULA & CO., INC.